תרגום זה הגיע מהאתר מס' 1 לסרטים ותרגומים: [Www.LioNetwork.Net]
°•°• תורגם ע"י קובי פרץ •°• °•°• LH Translators Team •°•°
".לא יכולתי לזכור את גרמניה"
".רק ידעתי שיש שלג ו-4 עונות"
ושמשפחתנו הייתה שם". ".כולם, לא רק אמא ואבא. כולם
"ושזה מצא חן בעיניי".
אך אני יודעת, באותה מידה", ".שפחדתי ממשהו
מהילדים האחרים, מהאנשים ברחובות". "אפילו פחדתי מכלבים.
נו, באמת. אעזור לך.
- - אי שם באפריקה
גרמניה היא מקום אפל עבורי". ".לא כל-כך מוארת וחמה כמו קניה
מקום עם בניינים גדולים" "וחדרים קודרים.
אבא אומר שגרמניה היא ביתנו". ".כנראה שהוא מתגעגע לאביו
סבי. הוא אלרגי לאגוזים, ונאסר" ".עליו לאכול עוגיות אגוזים
הוא אהב את שיריו של היינריך היינס". ".במיוחד את אלה על גרמניה
היו לי שם גם שתי דודות", ".אהבתי אותן נורא
דודה קתי הייתה אחות אימי". ".לאחותו של אבי קראו ליזל
לפעמים הן סייעו במלונו של" "סבי, שנקרא "נשר.
".אך זה היה לפני שהנאצים הגיעו"
אפשר לעזור לך?
לא, תודה!
עלינו לעזוב כעת.
הנאצים לא אפשרו לאבי" לעבוד כעורך-דין,
והם לקחו את המלון של סבי". ".אז כל המשפחה נותרה מחוסרת עבודה
תמיד קיבלתי את אותה תשובה" ".כשהייתי שואלת את אמי מדוע
כי אנחנו יהודים רגינה". ".זו הסיבה היחידה
אדון! אדון! אדון!
מה קרה? - מסר בהול.
וולטר.
וולטר! התעורר! זו תרופת הכינין! היא טובה.
הבא לי את הקפה.
מהר!
לעזאזל, וולטר, התעורר!
וולטר, פתח את פיך!
סליחה, עליי לפתוח את הדלת. רק רגע!
דודה יטל, נשאר מיץ תפוחים?
אנה! אני שמחה שהגעת. רודולף, כנס בבקשה.
ערב טוב, העלמה רדליך. - אל תדבר איתם!
אנה, שלום. - הי, אינה.
הוברט, יורגן. תפסיקו לשחק באש! אתם תציתו את כל הבניין.
כמובן, קלרה.
הנה. תאכלי את זה. את צריכה להתרגל לזה.
השחורים אוכלים הכל שרוף. - לא נכון. -או לא מבושל ומדמם!
אך הם אוכלים כלבים! אני יודעת את זה מספר הגיאוגרפיה.
הם אוכלים גם חגבים. החזיקי אותו! מה יש לך לחפש באפריקה?
את אפילו לא מעזה ללטף כלב.
האוכל הזה מכיל אגוזים? - זה מה שיכולתי להשיג, מר רדליך!
אבל, קלרה... - אין כל-כך הרבה אגוזים בפנים!
כי אתה צריך להתעטש, נכון?
כמעט כל הזמן.
אהבתי את הירוקה. וולטר קנה לי אותה בערב ראש השנה.
אך למעשה, היא כבר לא מתאימה לי.
אז קחי אותה.
את מלאך, יטל. תודה.
קיקן, בלי דמעות, טוב?
תישארי עם התחת שלך, ליזל. ככה גברים אוהבים את זה.
מכתב עבורך. - עבורי?
קצת ליפסטיק ייטיב עימך.
תודה רבה!
זה מאפריקה.
רונגאי, קניה", ".השני בדצמבר, 1937
יטל היקרה. אני יכול לדמיין" כמה את נרגשת מהמכתב,
".אך אני מפציר בך להיות חזקה" הקהילה היהודית בנאירובי"
תשלם את הוצאות ההגירה שלכן". ".הזמן הגיע כעת
בעוד 6 חודשים אוכל להרשות לעצמי" ".לאפשר לך ולרגינה לבוא הנה
אל תשתהי יותר"! ".לכי אל קארל סילברמן מיד
הוא יוכל לעזור לך עם הלו"ז". ".תאמרי לו על איזו מעבורת לעלות
לא משנה כמה זמן הוא יצטרך " ".לנסוע. זה חשוב ביותר שתלכו יחדיו
אנו ממש זקוקים למקרר". אם אין לך מקום בשבילו,
תוותרי על כלי החרסינה". ".אין להם תועלת פה
ובבקשה, תביאי כמה מנורות גז", "!רשתות נגד יתושים ונעליים חזקות
עבורך ועבור רגינה. אל תנסי" "!לקחת כסף או תכשיטים
את מכירה את הנאצים. המעיטי" ".בדיבורים הקשורים לתוכניותייך
אל תבטחי באף אחד, אפילו לא" ".באנשים שהיו חברינו הטובים ביותר
יש לי מחשבות קורעות לב" ".על שתיכן בין זרועותיי
קשה לדמיין כמה מכאיב" ".יהיה מכתב זה עבור אימך
וולטר? הקשב לי! יש לך מלריה.
אתה חייב לקחת את זה! אתה מבין? זה חשוב מאד!
אני חייב לשוב אל החווה. אואוור יטפל בך.
הוא צריך לשתות כינין, שלוש פעמים ביום.
בכל פעם, 40 טיפות.
מובן?
מובן.
מקס, מה העיכוב? עלינו ללכת!
אני לא אוהב תחנות רכבת.
בעוד שנתיים זה ייגמר, בכל מקרה.
תישארו כל הזמן ביחד, טוב?
אני מבטיח שתצליחו יחדיו.
תמיד יש צד אחד שאוהב יותר מהשני. בגלל זה זה כל כך קשה.
הצד שאוהב יותר יכול להיפגע בקלות.
בני אוהב אותך מאד!
אתגעגע אליך מאד, מקס.
אמא!
תאמר שלום בבקשה!
תאכל את זה.
זה יוציא את הרעלים מגופך.
טוב מאד!
"שמעת על "שלזס הימרייך? (גן עדן סיליסיאני)
בשר, תפוחי-אדמה, בייקון, פירות יבשים, מעורבבים יחדיו.
אני לא מבין אף מילה!
אתה יודע, בחיי הקודמים הייתי עורך-דין.
קיקומבה. קיקומבה!
קיקומבה.
קיו לה דירישה. קיו לה דירישה.
קיקו לה די...
דירישה לה קיו.
אואוור? זה בשבילך.
אתה נותן לי מעיל?
זה אינו מעיל. זה חלוק.
הייתי חולה וטיפלת בי.
תודה לך אואוור.
נהגתי ללבוש את החלוק הזה בביתי.
כשלא הייתי עדיין אדון... אך הפעלתי את המוח.
ואינך לובש אותו פה?
עליך להיות חכם כדי ללבוש את החלוק הזה.
פה, ברונגאי, אתה החכם. לא אני.
"חלוק". - חלוק.
אני צריך לומר את המילים הללו בתדירות גבוהה מאד,
כדי שאוכל לבטא אותן כמוך.
תודה רבה.
שהינו יחדיו 6 שבועות על אניית" ".הקיטור והפלגנו מסביב לאפריקה
ב- 20.4.38, יום הולדתו של היטלר", ".הגענו אל נאירובי
רגינה, החזיקי זאת עבורי.
מר מוריסון, בעל החוה, היכן" ".שאבי עבד, הסיע אותנו
נאלצתי לחשוב על שוקולד, אך אימי" הסבירה לי ש"אנחנו עניים, מרגע זה ואילך.
".וילדים עניים לא אוכלים שוקולד"
".הבטחתי שאהיה אמיצה"
היי, בוא הנה.
איך הפרה הזו מתה?
אין לנו מספיק מים.
לעזאזל! תמיד אותו הסיפור!
עליכם לחפור באר.
באר!!
רכב מתקרב!
היכן?
שם.
עכשיו הכל בסדר.
ברוכה הבאה.
ברוכה הבאה, ילדה קטנה!
בואי אליי.
ברוכה הבאה לרונגאי!
רגינה, יקירתי! בואי אליי!
והיינו באנגליה ובמרוקו, בכל מקום בנמל. ראיתי דולפינים!
אמא גם רקדה באותו הלילה!
מר רדליך, אני צריך לדבר איתך.
מים!
החוה זקוקה למים!
הבקר זקוק ליותר מים!
המים בחוץ.
אמרתי לך בעבר, אתה תמצא מים. בחוץ!
!תחפור באר. באר. ".קיסימה"
אדון, הוא מתכוון למים. - אני מבין. אין בעיה.
בשביל העובדים. שלם להם את הכסף.
תסביר לו מה עליו לעשות.
כן, אדון.
יש מעט מים עבור הבקר.
מס העזיבה היה גבוה . היה לנו מזל... הם פתחו לנו רק תיק אחד בגבול.
הוא מלא בבגדים. מקס נתן לי אותו עבורך.
הספרים היו בתיק השני. תודה לאל!
אני יודע שזה לא מה שציפית לו.
המקום מדהים.
אך לא נוכל לחיות פה.
הכל חוץ מאלה שם.
לא נשהה פה הרבה בכל מקרה.
גבירתי, צלחת. צלחת אחת.
עליך ללמוד גרמנית אם אתה "רוצה לדבר איתי. "צלחת!
בזהירות!
צלחת!
יטל? שמי הוא סיסקינד.
גם וולטר. כולם קוראים לי סיסקינד.
בסדר.
וולטר מראה לרגינה את החוה. הם ישובו בקרוב.
רוצה לסעוד איתנו?
הייתה לי נסיעה בת 4 שעות. איני יכול לשוב הלילה.
הבאתי בצלים, סוכר וסיגריות.
ויקדש אותו, כי בו שבת מכל מלאכתו, אשר ברא אלוהים לעשות.
ברוך אתה ה' מלך העולם בורא פרי הגפן.
כינין גורם לעיוורון. - למחלת המלריה?
ניתן עדיין להילחם בה אם חולים. אואוור!
הבה נשתה לבואן של יטל ורגינה. בחיינו השניים החדשים.
לחיים. - לחיים.
כמה זמן אתה הרחק מן הבית?
סיסקינד היה חכם דיו לעזוב את גרמניה ב- 1933.
העזיבה הייתה הרבה יותר קלה. לקחת את כל כספך איתך, נכון?
במיוחד את הספרים שלך.
ואישתך? לא היית נשוי?
לא.
ולמה לא?
יטל!
מעולם לא התחתנתי כי תמיד התאהבתי בנשים נשואות.
אימי תמיד אמרה שהנאצים לא ישרדו למשך זמן רב.
גרמניה היא אומה של תרבות, ארצם של גותי ושילר.
אבא! אני חושבת ששמעתי אריות!
אלה היו קופים.
אתה מתחיל לדבר כמו שחור!
האויר לח והאופל נשבר,
רוגע מציף את נהר הריין.
פיסגת ההר מנצנצת.
הבתולה היפה מכל נמצאת שם למעלה.
היא מסרקת את שיערה הזהוב...
והוא שר שיר...
עם מנגינה שובת-לב.
לבו של המלח נפצע.
הוא אינו מביט אל הסלעים, הוא רק בוהה בשמיים.
אני חושב שהגלים יבלעו את המלח ואת ספינתו.
ובכל הזמן הזה הוא שר...
שיהיה לך לילה טוב, מתוקה.
לא הבאת את המקרר, נכון?
יטל?
לא, לא הבאתי. - מדוע?
לא נשאר מקום בארגזים. אתה יודע, מותר לנו לקחת רק שניים...
אך נשאר מקום בשביל כל הזבל הזה!
מה עשית עם כל הכסף?
רק קניתי את זה. זה לא היה יקר, 4 מארק.
קנית כותונת?
כן.
"...בשמו. וחותם אישיותו"
אלוהים, מעולם לא חשבתי שאיהנה מהקול שלו.
אשאיר את הרדיו פה.
לא נוכל לקבל את המתנה.
אך תזכרו שיש לי סיבה לשוב.
לטעון את הסוללות.
יש לך רובה? - כן, מדוע?
מאחר שיטל ורגינה פה כעת...
בהצלחה עם הבאר!
בואי הנה, גברת קטנה!
את רואה את ההר הקדוש הזה? זהו הר קניה.
הוא קדוש.
הר קניה.
גברת קטנה, בואי נלך!
אני יכולה להמשיך ולהתקדם. אימי אמרה לי לעצור פה!
אתה יכול לעזור לי?
עזרה!
אני טבח.
טבח לא חופר בורות.
השדות צמאים.
תזדקקי לעוד מים.
בואי איתי!
מים.
אין גברים?
לא, גברים לא נושאים מים.
רק הנשים.
עזור לי! זה כבד נורא.
בבקשה, עזור גם לי!
המים כל כך כבדים...
עזור גם לנו!
בבקשה, תן לי את האת!
"איבדתי את לבי בהיידלברג"...
אש.
כן, אש.
אין מים, אדון.
לא אמרתי לך?
צ'פואי, אתה צדקת.
אני מצטער.
לך הביתה!
תודה. תודה רבה!
- - לאחר 6 חודשים
מדוע אואוור לא שוחט תרנגולים?
כך סוכם עם מוריסון. רק את הביצים.
אני לא יכולה לסבול את זה. אני צריכה בשר, יותר ויותר!
תודה, אואוור.
אש.
עלייך להביט באש, אם היא דלקה במשך זמן.
אל תפחדי. זו בעירת שיחים טבעי.
היא לא תגיע אל הבית...
לאן את רוצה ללכת? - בחייך, זה טפשי.
אני לא יכולה לעמוד בזה יותר. - זה מה שאת אומרת תמיד.
אבל אני רוצה לחיות עם אנשים, שאת שפתם אוכל להבין!
אתה לא מרוויח פה אגורה. בכל יום, אנחנו אוכלים ביצים ומזון מוצק למחצה!
איך רגינה תלך לבית הספר?
כן, אנחנו בחיים! ולמה?
כל יום אנו מקווים לגשם, כדי שהבקר לא ימות.
והוא אפילו לא שייך לנו. אני מרגישה רקובה!
ולפעמים אני מייחל להירקב.
פשוט הצלחנו להימלט בזמן!
הנאצים שרפו אתמול את כל בתי הכנסת בגרמניה.
ובזזו את כל חנויות היהודים. הם שברו הכל לרסיסים.
אנשים, בתים, חנויות, הכל.
מי יכול לספר לך על כך בחוה הארורה הזו?
בשעות הבוקר הצלחתי לקלוט את הרדיו בשוויץ.
עבור הנאצים, איננו עוד בני אנוש, למען השם.
צפיתי את זה. תמיד צפיתי את זה!
את מבינה כעת? זה לא משנה אם רגינה לא הולכת ללמוד.
ואמא, קתי... ואביך?
אני לא יודע! תמיד אמרתי שעליהם לעזוב את גרמניה.
".העשירי בדצמבר, 1938"
אבי היקר, אני מאד מודאג"
".מן החדשות המגיעות מגרמניה"
"?מה אתה חושב?
הייתי שמח לדעת שאתם בסדר". אם הייתי מרוויח כסף, היינו יכולים
להוציא אתכם מן הארץ"! "?האם יש דרך אחרת
"?האם אתה חושב שמאוחר מדי"
הו, אבא... אומר לך שאני מצפה" ".לראות אותך
כאן, בארץ הזרה הזו, אני מבין" כמה בני מזל היינו בגרמניה,
וכמה אני מעריך את כל מה" ".שעשית בשבילי
אל תחשוב שהכסף שבזבזת" ".ירד לטמיון
אני אסיר תודה שאיפשרת לי ללמוד" ".כל כך הרבה זמן
יום אחד, אשוב להיות עורך הדין" ".שנהגת להתגאות בו כל כך
גברת קטנה, בואי הנה!
הוא צריך אותך.
(זה כמו "מטוטו" (ילד. הוא זקוק אותך.
החזיקי אותו בעדינות.
מטוטו!
זה קר!
לא איכפת לי.
יש פה המון ילדים. אך היזהרי! לכולם יש מלריה.
אני לא רוצה שתהיי חולה.
לא ניתן לשנות את זה! ילד לבן אינו ילד שחור.
לעולם אל תאכלי דבר מידיהם! לעולם אל תיכנסי אל בתיהם!
לכן... בלעי את זה!
יש לזה טעם רע. גם אני אתעוור!
שטויות! פה גדול!
היי, אמא? הלילה הם רוצים לחגוג לכבוד אבותיהם הקדמונים.
הם רוצים לשחוט טלה ולהתפלל לאל הנאי שיביא את הגשם.
הוא מתגורר בהר קניה. הוא נמצא גם בעצים.
זו הולכת להיות מסיבה ענקית.
הם מתפללים לגשם. זה חשוב.
השחורים גם עושים זאת כך?
מי אומר?
מה אעשה איתך?
את זוכרת מה סבתא נהגה לומר? - מה?
אל תדאגי בקשר לרגינה. היא יודעת מה היא עושה!
בדיוק.
".היא יודעת מה היא עושה" זה מה שסבתא נהגה לומר.
לכן, אל תדאגי אימא!
אני כל כך פוחדת שיקרה לך משהו.
מטוטו? מטוטו!
גברת, האדון נמצא במסע הרג...
עם רובה גדול!
תירה בו למוות!
אני לא יכול! את רואה שאיני יכול!
רק רציתי לאכול בשר.
אתה לא רוצה לאכול מזה?
לא.
"?את אומרת: "אתה לא רעב
לילה טוב. לא מפריע לי אם תקרא.
כבר קראתי את הספר הזה 3 פעמים. לא משנה אם אקרא אותו בפעם הרביעית.
שקט... רגינה ישנה.
לא חשבתי שתוכל לצוד, וולטר.
אני לא יכולתי לעשות את זה. מעולם לא הרגת חיה.
אני רוצה להיות מסוגל לכך! אני רוצה שיהיה לך בשר.
לא ביקשתי ממך לצוד.
את מתייחסת אליי כאילו הייתי טיפש!
"כעורך דין, הייתי "פושט התחתונים האהוב עלייך! ועכשיו?
כתמי זיעה וחוסר גילוח. אני לא קיים עבורך! -מה?
למה, נסיכה? אני בעלך! מותר לי לומר את מה שאני חושב!
אין לך את הזכות לחיי מותרות! עד עתה, פשוט היה לנו מזל!
אז תפסיקי להתנהג כמו בת למשפחה מהמעמד הבינוני.
את צריכה להבין מה מתרחש פה!
דבר אחד אחרון. הדרך בה את מתייחסת לאואוור...
מזכירה לי כמה אנשים בביתנו שבגרמניה.
אני מניח שאת לא רוצה לעמוד בקנה אחד עם האנשים הללו!
זה חם למדי.
כן, חם.
שלום, כלב קטן. מהיכן הגעת?
צ'פואי, למי שייך הכלב?
לכלב זה אין בית.
זהו כלב בר. הוא חסר בית.
אבא, כלב זה חסר בית! אוכל לשמור אותו? בבקשה!
אך את פוחדת מכלבים! - לא, כבר לא.
הוא מוצא חן בעיניי. ניקח אותו אלינו.
נקרא לו רומלר! על שם יו"ר האס.אס בברסלאו!
רומלר זה שם נחמד!
וכך נוכל לקרוא לו תמיד: "!רומלר, כלב מלוכלך שכמותך"
מטוטו!
אואוור!
המשאיות נוסעות מהר.
כולנו נוחזק בהסגר!
אף אחד לא יכול להישאר בחוה! - אל דאגה.
נשים וילדים יבואו לנאירובי. - תשגיח על בעלי.
הכל יהיה בסדר! אני מבטיח!
אני לא אלך!
וולטר!
אואוור! תדאג לנשים!
כן, אדון. אני אדאג!
רגינה!
אני יכולה לקחת גם את זה?
תודה.
הרשי לי לעזור לך. אל תשכחי את תעודת הזהות!
אתה מדבר גרמנית? - כן.
בלי דמעות, גברת קטנה!
אני אמצא אותך בכל מקום, ואצטרף אלייך בקרוב.
אתה מבטיח?
אני מבטיח.
אני אבוא אחרייך ואביא לך מטוטו חדש.
לא. איני רוצה מטוטו חדש.
לא הגנתי עליו היטב.
אימו תגן עליו טוב יותר.
אני לא אימא טובה... עבור האנטילופה.
את גברת צעירה וחכמה.
שמור על חפצינו!
שלום, אואוור!
שלום, רומלר!
לתרג!מים: אל איץ'.2 וואי.נט
פתאום, לא היינו יותר פליטים", ".אלא אויבים
אפילו לא ידענו מדוע הבריטים" ".שמים אותנו בהסגר
אנחנו היינו גרמנים, וגרמניה" ".הייתה במלחמה עם בריטניה הגדולה
אך היינו גם יהודים, ובהחלט" ".לא לצידו של היטלר
נא לרדת, גבירותיי. לרדת, בבקשה.
זה כלא נחמד!
מפה!
כאן תגורו. תישארו פה עד לארוחת הערב, מובן?
את מבינה את זה? - לא.
אולי הם לא ידעו היכן לשכן אותנו.
מה זה?
לא יודעת. משהו בריטי.
סליחה. גם זה בחינם?
האין זה מוגזם מעט? אלה זרים מארץ האוייב.
אלה הסטנדרטים שלנו, אדוני... וההנהלה לא מוכנה להתפשר.
אנחנו במלחמה. - גם אז, בעת מלחמה.
זה מזכיר לי ימים טובים יותר.
השף היה נוהג לבשל בספינות תענוגות.
אני מאד רעבה! - זה לובסטר.
דג, דג נחמד! - לא, תודה.
תודה. - מה רע בזה, גבירותיי?
בברסלאו, אף פעם לא היינו לבד. תמיד היה משהו לעשות.
איזה חיים!
הו, כן. לפני ההגירה!
סיימת? תודה.
אין לך מכתב לבעלך?
זו הרגשת הבדידות. ההרגשה שאין לך מה לומר.
שאין שום דבר ברשותך.
כמה ילדים, אולי. להבין שזה כואב נורא!
אתה מבין למה אני מתכוון?
אני יכול לדבר על בדידות.
עם אישה כמו יטל? אישה כל כך יפה!
היא מאושרת ומלאת חיים.
אולי אתה לא נותן לה הזדמנות.
בגרמניה, הכל התנהל כשורה. כל אחד עשה את התפקיד שלו...
עכשיו אתה יכול לראות.
אני לא רוצה לראות את המציאות. אך אני רוצה אישה בוגרת,
שאוכל לדבר איתה!
אני חייב לשים את זה מאחוריי. אבי, ליזל...
סתום את הפה, לעזאזל!
לפעמים אני חושב שאנחנו שתי חבילות.
עטופות יחדיו ברכבת,
שיעדה אינו ידוע.
אף אחד מאיתנו לא יודע מה השני מכיל.
אתה חושב יותר מדי.
היי!
במהרה, התחלנו להתרגל למלון הזה". בכל יום, האימהות שלנו ואנחנו
טיילנו בצל וחשבנו מה יגישו" ".לנו בארוחה
אילו רק יכולנו לבלות כמה שעות בחוץ.
בפנים, את יוצאת מדעתך.
אמא, אני רעבה! אתם כולכם יהודים, נכון?
מדוע שלא תרשמו מכתב לקהילה שלכם בנאירובי?
יש להם עדיין השפעה במדינה הזו.
במהרה, הממשלה הבינה שלא כל" ".הגרמנים נמצאים לצידו של היטלר
לאחר שבועיים, יכולנו לבקר את" ".הבעלים במחנה
עם מדי החאקי, היה קשה להבחין" ".מי היה בריטי, ומי גרמני
אבא, יש לי חברה אמיתי! שמה אינגה. היא יודעת כבר לקרוא!
ואימא רשמה מכתב!
מכתב אמיתי, כדי שנוכל לבוא לבקר אותך!
שלחת לבריטים מכתב? - כן.
אולי נוכל לשוב לרונגאי בקרוב!
היית אומללה ברונגאי, נכון? רוצות לשתות משהו?
כולנו רוצים לשוב לחוה!
לא נוכל לשוב לרונגאי.
נעשיתי מיותר שם. בגלל המלחמה. ".מוריסון לא רוצה להעסיק "זרים אויבים
לכן, אין לי עבודה ואין לנו בית.
לא משנה מה נצטרך לעשות כדי לקחת את חפצינו מהחוה.
אולי הוא עדיין מחכה לנו. כי הוא חושב שאנו עשויים לחזור.
אז סבא יפגוש את אואוור.
כן, כמובן!
בוקר טוב! אני זקוקה לאישור...
אישור מיוחד.
כן, בוקר טוב, גבירתי. התואילי קודם לתת לי את שמך, בבקשה?
אישור מיוחד. - שאלתי לשמך, בבקשה.
אדוני, אולי אוכל להיות לעזר. אני מדבר מעט גרמנית.
בבקשה, סמל.
אוכל לעזור לך? - כן, תודה.
אני זקוקה להיתר מיוחד כדי לפגוש את מר אדוארד רובינס,
ראש העיר של הקהילה היהודית. זה חשוב מאד שאדבר איתו.
בבקשה. התכבדי בבקשה, מרת רדליך.
בעלי ואני היינו באולימפיאדה שנערכה בברלין!
ביקור ראשון שלי בגרמניה. אלוהים, כמה נאיביים היינו.
עד הסוף, חשבנו שחברינו המתורבתים יעזרו לנו...
חלב? -לא, תודה. והם אלה שיעצרו את היטלר.
יעצרו? שטויות. היחידים שהם יעצרו הם היהודים.
היכן אתם כעת? היכן הייתם ב- 1938?
היטלר לא המציא את האנטישמיות! - אני לא חושבת שמרת רדליך הגיעה
הנה כדי לדון בפוליטיקה איתך. - אז מדוע היא באה, אם כך?
כיצד נוכל לעזור לך, יקירתי?
מר מוריסון, בעל החוה שלנו, אינו רוצה "זרים אויבים" יותר.
אך ללא עבודה, וולטר אינו יכול לעזוב את החוה,
ואיננו יודעים כיצד למצוא עבודה חדשה. לכן, אני מתחננת בפניכם לעזרה.
אנחנו נעשה הכל.
למען השם, גברת רדליך...
את חושבת שאת האדם היחיד שסובל מהמלחמה?
או שאת חושבת שאנו אחראים לה?
את בחיים! למען השם, תוציאי את המיטב מכך!
אדי! - מצטער, לא אוכל לעזור! סליחה.
יש לנו קרובים בפולין.
במשך זמן רב בעלי לא שמע מהם דבר.
אני מצטערת על זה.
ובכן, בהצלחה יקירתי. בבקשה, קחי את העוגיות האלו לילדתך הקטנה.
תודה. שלום.
מה אתה עושה שם?
אולי אוכל לעזור.
למה אתה מתכוון?
את מחפשת עבודה לבעלך בחוה.
יש לי פה חבר בצבא.
הוא זקוק למישהו.
אני יכול לדבר איתו.
זה יהיה נפלא.
"... 6... 7... 8..."
את נורא יפה, מרת רדליך.
היכן היית? יש לך דואר.
נראה חשוב למדי.
אתמול... היום... מה המשמעות של "מורגן", לעזאזל?
מחר! אולי תזכרי את זה סוף כל סוף!
מחר, מחר, מחר. מחר יהיה גשם בקניה.
חתלתולה, חתלתולה, היכן היית? - הייתי בלונדון, לפגוש את המלכה.
חתלתולה, חתלתולה, מה עשית שם? - תפסתי עכבר קטן מתחת לכיסא.
אלוהים, רגינה!
וולטר!
מה עשיתי? - אבי חזר! אבי חזר מהמחנה.
הנה אנחנו, אואוור!
אבא! ההר הקדוש! הוא נראה כמו כובע סיני.
היי! רדי הנה בחזרה. את תשברי את הצוואר!
זה המקום היפה ביותר עלי אדמות.
תודה.
אני פוחדת. - ממה?
המקום הזה מרוחק הרבה יותר מהחוה שלך, מאשר רונגאי.
לא נראה אותך הרבה. - אני אמשיך לבקר.
אתה מבטיח?
אנחנו נראה אחד את השני יותר מכפי שתרצי.
העדר הארור שוב חופשי.
טוב מאד.
אני האדון שלך ואני... - אתה לא האדון שלי.
רוצה שתתפשטי! - השתגעת?
אני אכין לך עוף בגריל.
ועכשיו לכי לשם. כמו אישה מאפריקה.
התגעגעת אליי שם במלון? - אתה מכאיב לי.
בוקר טוב.
שמי וולטר. וולטר רדליך.
אתה זקוק לעזרתי.
אני גר פה כבר 40 שנה.
אני מעריך את ההצעה שלך!
האם מר גיבסון נפטר? - לא.
אין לו זמן להיות פה.
הוא שייך לצבא המלכותי.
הוא רוצה לשמור על החוה שלו.
אתה חייב להראות לי הכל.
אתה לא אדון בריטי, נכון?
לא. לא באתי הנה כדי להתעשר.
באתי כי סולקתי מהמדינה שלי.
איזו מדינה זו?
גרמניה- זו ארץ רחוקה.
היא נמצאת במלחמה.
מישהו יגנוב לך שור,
הוא יישחט, יתבשל וייאכל.
אתה תשכח את זה מהר.
אך אם מישהו גונב את אדמתך,
אז היא תמיד נשארת שם.
תוכל לבקר אותה. היא תמיד שם.
אינך יכול לשכוח את זה.
דאג'י ג'יוון הוא אינדיאני. הוא אדם טוב.
הוא יכול לעזור לך לבנות את ביתך.
כל עוד אתה עובד עבורי, אתה תקבל את התירס,
עצים להסקה, 2 ליטר חלב ביום, ו-12 שילינג לחודש.
זה אינו סכום גדול, 12 שילינג.
אני לא עושה עיסקאות. אם אינך רוצה לעבוד עבורי, אני אמצא אחר.
הגברים האלה אינם יכולים לבנות בית עבורך.
אלמד אותם כיצד.
אדון, קניה הוא אחי.
הוא יכול לנקות את החדרים.
הוא גם יודע לבשל?
אנחנו צריכים טבח!
לא, קניה אינו טבח, הוא יכול לנקות את החדרים.
קמאו יכול לבשל עבור הכלב.
לאיזה כלב? אין לנו כלב.
כן או לא?
זה נורא יקר.
היי, תסתלק מפה!
עליי לאסוף את הדואר.
דואר לאבי. -אין דואר עבורו. יש דואר, שם.
קחי!
מכתבים עם בולים כאלה תמיד גורמים לדמעות.
אני אהיה זה שאתן לאדון את המכתב.